@A worried man with a worried mind@
@ No one in front of me and nothing behind@
@ There 's a woman on my lap and she's@
@ Drinkin' champagne@
@ Got white skin got assassin 's eyes@
@ I'm looking up into the sapphire-tinted skies@
@ I'm well-dressed@
@ Asteptand ultimul tren @
@ Standing on the gallows with my head in the noose@
@ Any minute now I'm expecting all hell to break loose@
@ Oamenii sunt nebuni and times are strange@
@ I'm locked in tight I'm out of range@
@ I used to care but@
@ Things have changed@@
Traducerea si adaptarea Cristian Ciobanu & Gheorghe Lian
"Tanara fata...
statea perfect nemiscata in confesional...
ascultand cizmele tatalui sau scartaind precum creta...
pe vechile trepte ale bisericii...
cand crecand ritmul, cand disparand.
Putea simtii preotul dincolo de grilaj--"
In acea dupa-amiaza de vineri...
februarie trecut...
Citeam o poveste clasei mele de scriitori avansati...
de James Leer...
singur locuitor al gulagagului sau propriu.
"Si-a muscat carnea buzei...
si si-a inchis ochii, muta."
Povestile lu' James erau la fel de insorite ca si dispozitia sa.
Eram aiurit.
Poate avea ceva de a face cu faptul ca...
sotia mea m-a parasit in acea dimineata.
Asadar. Oricine?
Poate ca nu. Sotiile mau mai parasit.
- Carrie. -Ca de obicei, colegii lu' James...
constienti de vulnerabilitarea inerenta a scriitorului...
si-au oferit opiniile sensibile si cu tact.
Vreau sa zic, Isus, ce naiba e cu voi Catolicii?
- In regula. In regula.
Sa incercam sa fim constructivi, da?
Howard, tu ce zici?
- Nu mi-a placut.
Povestile lui ma fac sa vreau sa ma sinucid.
Nu asta am vrut sa zic prin constructiv, Howard .
Da, Hannah?
Cred ca poate ne scapa ceva.
Hannah Green.
O scriitoare talentata care a inchiriat o camera in casa mea.
Stiu ca putea sa fie patrunzatoare, draguta...
si compulsiva, totdeauna in cizme rosii de cawboy.
De fapt, n-am vazut-o niciodata fara ele.
Ne respecta suficient ca sa ne uite, si... asta necesita curaj.
Bine subliniat, Hannah. Si o nota buna ca sa terminam, cred.
Oh, nu uitati despre Festivalul Cuvantului in weekend.
Si acei dintre voi care aduc V.I.P.-uri...
la coktailul din aceasta seara...
trebuie sa fie cu ei la casa cancelarului...
nu mai tarziu de 5:30.
Multumesc pentru chestia aia. Se simte bine?
Cred ca. Si despre tine?
Eu? Da. De ce?
Verificam.
Stinge lumina, te rog.
Ma simteam bine in masina.
Singur. Unde putem sa-mi limpezesc gandurile.
In seara aceasta a fost deschiderea Festivalului Cuvantului...
"maratonul" anual de 3 zile al universitatii...
pentru scriitori si novici.
Editorul, Terry Crabtree, zboara incoa pentru festival.
El singur a laudat ultima mea nuvela, Fiica lui Arsonist...
si succesul sau critic ne-a pus pe amandoi pe lista succesului.
Dar asta a fost acum sapte ani ...
si inca nu am terminat continuarea.
Stiam ca Terry nu dadea doi bani pe festiva.
Vine in oras se se uite la cartile de pe lista de asteptare.
-Ah, Tripp. -Crabtree, ce mai faci, prietene?
- Ma bucur sa te vad, Tripp. - Lasa-ma sa te ajut.
Saluta noa mea prietena.
- Miss Antonia-- - Sloviak.
Incantat de cunostinta. Pe aici.
Mi-am luat libertatea sa o invit pe Antonia la festivitatile de diseara.
Cu cat mai multi cu atat mai bine.
Terry imi povestea despre tine in avion.
A fost foarte interesant.
Ii explicam cum ajunge o carte sa fie publicata...
ce trebuie sa faci ca scriitor, ce fac eu ca editor.
Am tras tare 5 ani, si mi-a corectat greselile gramaticale.
- Asta-i exact ceea ce a spus. - Ne cunoastem foarte bina.
Si, de fapt, sunt 7 ani.
Stii de cate ori m-am suit intr-un avion rugandu-ma...
ca o fata ca ea sa stea chiar langa mine?
- Este un travestit. - Esti uimit.
- Tot este un travestit. - Si, ce3 mai face cartea?
Uh, este bine. Am terminat-o.
In principiu. Mai am niste corecturi pe care trebuie sa le fac.
Minunat!
Speram sa arunc o privire la ea vreodata in weekend.
O sa fie cam greu. Sunt intr-un moment critic acum.
Credeam ca doar corectezi.
Aaa, da, dar mai am niste mici detaliii la care trebuie sa mai lucrez.
N-o sa te presez. Abia am coborat din avion.
Vreau sa zis, sunt presat. Intelegi? sunt--
Intelegi ce vreau sa spun?
Ce naiba crezi ca poate sa fie aia?
Aia e o tuba.
De fapt nu ai cumparat masina asta, nu-i asa?
Nu, o am de la Jerry Nathan. Imi datora niste bani.
Ah! Datoreaza si lui Dumnezeu bani.
Incluzand comisionul meu la nuvela aia a lui.
Parfumul cu care te-ai dat, Antonia...
nu se intampla sa fie Cristalle, ia zii?
Da, da este.
- Cum de ai stiut? - Noroc cred.
Pentrecerea de deschidere a festivalului...
era intotdeauna tinuta in casa Sarei si a lui Walter Gaskell.
Ea era rectorul, ceea ce insemna ca ea conducea universitatea.
Sotul ei, Dr. Gaskell...
era seful Departamentului de Engleza...
ceea ce insemna ca ma conducea pe mine.
Nu e o sera frumoasa?
E a d-nei. Gaskell. E hobby-ul ei.
Credeam ca tu esti hobby-ul d-nei. Gaskell.
Cara-te, Crabs! Am pierdut o nevasta azi.
O sa gasesti alta. Va fi tanara, frumoasa. Intodeauna sunt.
Oh, buna, tuturor. Terry, imi pare bine sa te revad.
D-na rector. Aratati rapitor.
-Oh, oh. Usurel. -Imi pare rau, imi pare rau.
Din cauza pantofilor astia.
Nu stiu cum poate cineva sa mearga in astea.
Obisnuinta.
- Nu cred ca ne-am cunoscut. - Antonia Sloviak.
- Poe.
- Poe! Poe!
Poe, opreste-te! Poe!
Ala nu e cainele lu' Walter, nu-i asa?
- Poe! - La cine latra acum?
Latra inca la mine. Este orb.
Opreste asta.
Cinstit.
Scuza-ma, trebuie sa vorbesc cu tine putin, d-na rector.
Si eu trebuie sa vorbesc cu tine.
Poate ma ajuti sa duc aceste haine catre camera de oaspeti de sus.
Cu mult placere, daca as sti unde este camera de oaspeti de sus.
Pot sa-ti arat.
- Terry.
Da. Oh, da. O sa ne simtim ca acasa.
Lasa-lpe Poe sa ne arate imprejurimile. Multumesc.
Asta-i nou, nu?
Da, Walter tocmai s-a intors.
Tu primul.
- Azi dimineata-- - Sunt insarcinata.
Sunt sigura.
Bine, asta-i-- Asta-i chiar surprinzator.
Walter stie asta, uh--
Cred ca Walter ar gasi asta mai mult decat surprinzator.
Emily m-a parasit azi dimineata.
A mai plecat inainte.
A mai plecat din camera inainte, dar intotdeauna s-a intors.
Asadar.
Cred ca trebuie sa divortam de sotii nostri, sa ne casatorim...
si sa facem bebelusul asta, ok?
Simplu.
Da, corect. Simplu.
Asta e Cristalle?
- Mm-hmm. - Oh, Dumnezeule.
Am acelasi parfum ca transvestitul.
Ea e un transvestit, nu-i asa?
Daca inca nu e, Terry se va asigura ca va deveni...
pana la sfarsitul serii.
Te-a intrebat de carte deja?
Da.
Si?
O sa-i spui?
Nu. Poate. Nu stiu ce o sa fac.
Nici eu.
de lovituri in jocuri consecutiv...
e probabil cel mai impresionant din toate sporturile...
and in opinia mea, nu va fi niciodata batut.
- Vin' aici, maretule. - Conditia sa e atat de trista.
Da, dar chiar orb, tot se descurca.
Nu beau de obicei...
dar aceasta s-a dovedit a fi o zi foarte naspa.
Si acum m-am trezit in apropierea sotului Sarei...
si a cainelui sau, Poe.
-Walter, vad ca mi-ai intalnit prietena. -Oh, Da. E incantatoare.
In ciuda mult laudatei sale educatii de Harvard...
Dr. Walter Gaskell nu avea nici idee despre nevasta-sa si mine.
Rezumand, Di Maggio a reprezentat-- metaforic vorbind, bineinteles--
sotul ideal.
Poe s-a dat la mine de la inceput.
- De fapt, eu cred...
ca orice femeie in felul ei doreste sa fie Marilyn Monroe.
Oh, sunt absolut de acord.
Am avut o groaza de succese de-a lungul anilor.
Q. Q a fost bogat.
Q a fost faimos.
Q a terminat un roman la fiecare 18 luni.
Il uram.
...cea mai buna munca a disparut in mai putin de 5 ani.
Deci am fost contrariat.
Intreaba-l daca este contrariat in privinta casei sale din Hamptons.
- Grady. - Bine, Profesore.
Q. pentru informatiile tale...
Hannah are deja doua povesti publicate...
in The Paris Review, asa ca ar fi mai bine sa-ti scoti materialul "A" la suprafata.
Nu mi-ai spus ca esti un scriitor.
Nu ai intrebat.
Ce zici de adaptare?
Cred ca a fost mai mult literara decat cinematica.
Grady.
Douglas Triddley, Amherst.
Am avut "Arsonist's Daughter"...
la studiile mele trei ani la rand.
Nu-i de mirare ca inca se tipareste.
Mult timp a trecut de la "Arsonist's Daughter".
Aici erai.
Puteam sa jur ca aveam o sticla de Lafite Rothschild din 1975 pentru Q.
Avand in vedere ca o sa se adreseze la 500 de oameni...
in mai putin de o ora--
- Vrei sa-l tii pe Q fericit. - Daca el este fericit,si eu sunt fericit.
James?
Este un fals. A fost al mamei mele.
L-a castigat la un balci in Baltimore...
cand s-a dus la scoala catolica.
Ei bine, asta a fost foarte convingator.
Si eu trageam in tintele alea mici de hartie...
dar nu se mai fabrica, tintele.
Este doar pentru noroc, stii? Unii au labe de iepure.
Tu ai arme de foc.
Nu, multumesc. Nu-mi place sa pierd controlul emotiilor mele.
Nu ar trebui sa fiu aici, in caz ca te intrebi.
Dar seara trecuta am fost plecat cu Hannah la film...
si m-a intrebat din moment ce ea mergea, am ajuns sa am duc si eu.
Tu si, uh, Hannah, sunteti iubiti?
- Nu! Cine ti-a dat ideea asta? -James, calmeaza-te.
Nu sunt tatal ei. Doar i-am inchiriat o camera.
Ii plac filmele vechi ca si mie, asta-i tot.
- Care-i filmul pe care la-ti vazut? - Fiul furiei...
cu Tyrone Power si Frances Farmer.
A innebunit, Frances Farmer.
La fel si Gene Tierney. Si ea joaca in el.
- Pare unul bun. - N-a fost rau.
Nu esti ca ceilalti profesori ai mei, Prof. Tripp.
Nu esti ca celalti studenti, James.
Uite, James...
despre ce s-a intamplat azi in clasa, imi pare rau.
Cred ca am lasat lucrurile sa scape de sub control.
Chiar nu le-a placut.
Cred ca nu le-au placut mai mult decat altele.
- Ei bine-- - nu conteaza.
Mi-a luat doar o ora ca sa scriu.
Chiar? Asta-i remarcabil.
Am probleme cu somnul.
Cand stau in pat, incep sa-mi vina, povestile.
- Tie frig, James? - Oh, putin.
De ce nu mergem inauntru?
E mai frig acolo.
De fapt, am vazut sera.
M-am gandit sa vin afara si sa-mi arunc o privire. Arata ca in rai.
- Arata ca-n rai? - Am vazut un film odata.
O parte din el se petrecea in rai. Toata lumea purta alb.
Si traia in case de cristal ca asta.
Chiar ca ar trebui sa plec.
- La revedere, Prof. Tripp. - Hei, James.
James, nu pleca. Nu.
E ceva ce cred ca ar trebui sa vezi.
- O sa pierd autobuzul. - Merita.
Crede-ma.
Lasa-ma sa te ajut.
Multumesc, draga. Multumesc.
Haide.
Hei, voi doi. James, mergi cu mine?
- Nu, ma duc acasa-- - Nu, merge cu mine.
De ce nu-l iei pe Crabtree si pe prietenul sau? In regula?
- In regula. - Unde sunt oricum?
Aici erati.
Hmm. Salut.
James, el este editorui meu, Terry Crabtree.
James.
James stie despre George Sanders.
- George Sanders? - Dl. Crabtree zicea...
cum ca George Sanders s-a sinucis, numai ca nu-si amintea cum.
Pilule. April 25, 1972, intr-o camera de hotel din Costa Brava.
- Ce intelegere din partea ta. - James e uimitor.
Stie toate sinuciderile din lumea filmului. Dai inainte, James. Spunei.
- Sunt atat de multe. - Bine, doar cateva.Cele mai mari.
Pier Angeli, 1971 ori '72, deasemenea pastile.
Donald " Red " Barry, s-a impuscat in 1980.
Charles Boyer, 1978, pastile din nou.
Charles Butterworth, 1946, cred. Intr-o masina.
Se spune ca ar fi un accident, dar, stii, a fost distras.
Dorothy Dandridge, pastile, 1965. Albert Dekker, 1968.
S-a spanzurat.
Si-a scris biletul de sinucigas cu ruj pe stomac.
William lnge, monoxid decarbon, 1973.
Carole Landis, pastile din nou. Am uitat cand.
George Reeves, "Superman" la TV, s-a impuscat.
Jean Seberg, pastile, desigur, 1979.
Everett Sloane-- a fost bun-- pastile.
Margaret Sullivan, pastile. Lupe Velez, multe pastile.
Gig Young, sa impuscat pe el si pe nevasta-sa in 1978.
Mai sunt o groaza.
- N-am mauzit de o groaza dintre ele. - Le-ai spus in ordine alfabetica.
Asa functioneaza creierul meu, cred.
Fascinant.
Vino cu noi dupa lectura.
E locul ala in care il pun mereu pe Tripp sa am duca.
-Acum, vreau doar sa merg acasa. -Nu fii prost.
Nu la varsta ta doar vrea sa mearga acasa.
In plus, facultatea va fi prezenta. Consider-o o excursie.
Chiar asta este?
Asta este.
Aceea pe care a purtat-o in ziua nuntii.
Asa am auzit.
- Dai drumul. - Chiar?
Chiar.
A fost mica.
Majoritatea oamenilor nu stiu asta.
Umrerii sunt asa mici.
Arata perfect.
Fac pariu ca a fost singura data cand a purtat-o.
In acea zi.
Trebuie sa fi fost asa fericita.
- Cred ca l-a costat pe Dr. Gaskell o groaza. - Presupun.
De asemenea niciodata nu i-a spus lu Sara adevarul...
despre cat de mult plateste pentru lucrurile astea.
Sunteti prieteni buni cu rectorul, nu-i asa?
Foarte buni.
Sunt prieten si cu sotia lui.
Cred ca trebuie sa fii, daca stii cifrul dulapului lui...
si nu se supara ca sunteti aici in dormitorul lor.
- Corect.
Condu cu grija.
Stai langa mine in caz ca e alunecos.
Te simti bine, James?
Oh. imi pare rau, Prof. Tripp.
Poate este...
vazand jacheta asta care i-a apartinut.
Pare foarte singura...
agatata in dulap .
Poate sunt doar un pic trist asta seara.
Si eu sunt un pic trist in seara asta, James.
Vrei sa zici, datorita nevestei tale care te-a parasit?
Hannah a pomenit ceva despre asta.
Da, bine, este complicat, James.
Cred ca ar trebui sa mergem acum.
Incet, incet.
E un baiat bun, Poe. Poe este un baiat bun. Incet, Poe.
Incet. Bun catel.
Isuse Christoase! Pleaca de aici!
Cacat, James.
L-ai impuscat pe cainele doctorului Gaskell.
Dar a-- A trebuit,nu-i asa?
Ai fi putut sa-l iei de pe mine.
Nu, cainele era nebun, Prof. Tripp. Cainele v-a atacat!
Calmeaza-te, James. Nu te speria, ok?
Okay. In regula. Ai o oglinda?
E cea mai buna cale sa verificam daca cineva mai respira.
Cainele e mort, James. Crede-ma.
Cunosc un caine mort cand vad unul.
- Oh, rahat. - Ce naiba ar trebui sa facem acum?
In primu' rand o sa-mi dai pistolul ala cu capse al tau.
Haide.
Prof. Tripp, ce-ai de gand sa faci cu...
el?
Nu stiu. Incerc sa ma gandesc...
cum sa-i spun rectorului ca i-am ucis cainele sotului.
- Tu? - Ai incredere in mine, James.
Cand animalul familiei a fost asasinat...
proprietarul nu vrea sa auda...
ca unul din studentii ei a fost ucigasul.
Vrea sa auda ca a fost unul din profesorii ei?
Rezista.
E inca cald.
Sa incercam picioarele intai.
Asta-i un porbagaj mare.
Tine o tuba, o valiza...
un caine mort si o traista aproape perfect.
Dap. Asta e ceea ce spuneau si in reclame.
Haide, Crabtree. Stiu ca tii.
A cui tuba e asta oricum?
-A d-rei Sloviak. -Pot sa te intreb ceva despre ea?
- Da, este. - La fel e si prietenul tau Crabtree--
Este-- E homo?
In majoritatea timpului este, James. Cateodata nu este.
Ce avem aici?
Arata ca--
Asta e vechiul nostru prieten Mr. Codeine.
Asta ar trebui sa ia durerea din inchieietura. Vrei unu?
- Nu, multumesc. Sunt bine fara ele. - Corect.
De aceea stateai in curtea rectorului ...
invartind pistolul ala cu capse.
Esti bine. Da, esti chiar atat de potrivit precum o fututa de potriveala.
Imi pare rau, James. Imi pare rau ca am zis asta.
Ce-ai zice daca am mai incerca o data?
Este o mare placere sa va prezint...
autorul de best-seller Quentin Morewood...
cunoscut pritenilor sau simplu Q.
Eu... sunt un scriitor.
Ca scriitor, inveti ca fiecare individ pe care il intalnesti are o poveste.
Fiecare barman, fiecare sofer de taxi...
are o idee care ar putea deveni o mare carte.
Este de presupus ca fiecare din voi are o idee.
Dar cum ajungi de acolo aici?
Care este podul de la malul apei inspiratiei...
la indepartatul tarm al realizarii?
Destinul.
Destinul ca povestea ta merita spusa.
Destinul ca sa ai cui sa-i spui.
si destinul ca delicata structura pe care o creezi...
n-o sa se prabuseasca sub tine.
Si destinul ca, atunci cand ajungi in partea cealalta...
va fi cineva care sa astepte...
si caruia ii va pasa de povestea pe care o ai de zis.
- Ma intorc intr-un minut. - Precum Whitman, admit...
Eu venerez inceputul constructiei formale.
Dar precum Conrad, marturisesc ca am un secret de impartit cu munca mea.
Dublura mea, celalalt eu.
Sunt vanat de aceasta umbra maligna, fara remuscari--
Grady.
Ai avut alta din nou, nu-i asa?
E chestia--
S-a terminat?
Aproape. Vrei sa iei loc?
Ce s-a intamplat?
Nimic, doar m-am rasucit--
Sara, am sa-ti spun ceva.
Ceva tare.
Ridica-te atunci. Sunt prea batran pentru acesta rostogolire pe podea.
Imi dai o mana de ajutor?
- Ei bine, in seara asta-- - Nu.
Stiu ce vrei sa spui.
Nu cred ca stii ce vreau sa zic, Sara.
O iubesti pe Emily. Bineinteles ca o iubesti pe Emily. E tanara, frumoasa.
E nevasta-ta. Trebuie sa ramai cu ea.
D-dar nu am de ales. Emily m-a parasit.
O sa se intoarca. De aceea--
n-o sa fac copilu' asta.
N-o sa-l faci?
Nu, nu se poate. Adica, nu crezi ca nu se poate?
Ei bine, nu vad nici un impediment, dar stiu ce insemna pentru tine.
Nu, nu stii.
Si futu-te pentru ca nu stii, pentru ca zici ca nu-i nici o cale.
Pentru ca ar putea fi o cale, Grady.
E pe sfarsite. Ar trebui sa mergem.
A cui arma e aia?
Un suvenir din Baltimore.
E grea. Miroase ca--
- Praf de pusca. - Capse.
Poc.
M-ai nimerit.
Te iubesc, Grady.
Usile fac atata zgomot.
A fost atat de nasol. Au trebuit sa-l care.
- E bine? - E bine. El povesteste.
Ei se duceau catre toaleta...
dar o sa ajunga la timp?
Terry Crabtree si James Leer.
A lasat pe tine sa faci gresala. Asteapta aici.
- Am nevoie de o masina. - Sunt omul tau.
E o explicatie.
Nu puteai sa arunci un pantof in saracul animal?
- Antonia, asculta-- - Tony. Acum, ca sunt acasa.
Tony...
Imi pare rau ca in seara asta nu ti-a mers cum sperai cu Terry.
Uita. Prietenul tau e doar...
Nu stiu, colectionar de lucruri ciudate.
Eu cred ca el i-ar zice un obicei.
Am imopresia ca trece prin niste crize, un pic.
Vrei sa zici pentru ca cariera sa s-a ruinat si chestii de-astea?
Asta ti-a zis?
A zis ca n-a mai avut un succes in mai mult de 5 ani, si...
toata lumea sin New York crede ca e un fraier.
Dar a zic ca-i sigur ca romanul tau e atat de bun incat...
va putea sa-si pastreze slujba.
Si ca nu esti unul din scriitorii aia care a avut un succes si apoi...
ingheata si niciodata nu mai au altul.
Poti sa intorci aici.
Tre' sa plec. Cred ca s-ar putea sa trebuiasca sa-l salvez pe James Leer.
Stii tu, Grady, poate...
ar trebui sa te gandesti la intoarcerea acasa.
Arati de parca ar trebuii sa fii salvat si tu.
- Hei, Grady. - Ce mai faci?
As vrea un Dickel dublu cu gheata, te rog!
Sunt aici.
Dickel dublu.
- Aia e doar bere? - In principiu.
Desi inteleg ca voi doi ati facut un mic raid...
in farmacopeia lu' Crabtree.
Si, unde e toata lumea?
Sara si Walter au refuzat. Cred ca doar au vrut...
sa se duca acasa si sa se joace pe canapea cu Poe.
-Iesuse, a iesit. - Are o carte.
Stiu. A inceput-o in semestrul de toamna.
A terminat-o in vacanta de iarna.
Si, e bun de ceva?
- Nu, inca nu e. - O sa-l citesc oricum.
Oh, Crabs, haide, vrei?
E unul din studentii mei, pentru numele lu' Cristos.
-In pus, nu sunt sigur daca este-- -Este.
Sunt sigur. Asculta-ma pe mine. Ma vad pe mine in ek.
Sunt convins, dar e un pic mai complicat decat atat.
In plus, e un pic cam ravasit acum.
Aproape ca a facut ceva foarte stupid in seara asta.
Nu cred ca are nevoie de confuzie sexuala...
ca sa amestece ghiveciul mai mmult.
Din contra, cred ca ar putea fi cheia.
Dickel dublu cu gheata.
"Oola"?
Multam, Oola.
- Noroc.
Noroc.
Oh, doamne. Vezi ce vad eu?
Uite acolo. Sa mergem. Tu primul.
Presedintele Clubului "James Brown Hair Club pentru Barbati".
E un boxer. La categoria musca.
Nu, nu, e un jockey. Numele lui e Curtis Hard.
Nu Curtis.
Ok atunci, Vernon. Vernon Hardapple.
Cicatricele sunt de la un cal. A cazut in timpul unei curse. A fost rasturnat.
E dependent de calmante.
Nici nu mai poate sa se pise din picioare.
- Traieste cu maica-sa. - Asa e.
Si avea un frate mai mic--
- Care era un picolo numit Claudelle. - Da.
Maica-sa da vina pe Vernon pentru moartea lu' Claudelle.
Marfa!
Pentru ca-- Pentru ca--
- Pentru ca-- - Pentru ca ce?
A fost omorat cand un gangster numit Freddy Nostrils...
a incercat sa impuste calul sau favorit.
Claudelle a primit glontul.
Vernon, aici...
a fost pe linia glontului.
Asta a fost bine.
Da, a auzit tot ce am zis.
Haide, profule. Vreau sa dansezi cu mine.
- Nu. - Haide.
Si am rerecitit "Arsonist's Daughter".
E atat de frumos, Grady.
E atat de natural.
E ca si cum toate propozitiile tale au existat intotdeauna, doar...
asteptand in rai sa vii tu sa le dai jos.
Iti multumesc.
Si iubesc inscriptia pe care mi-ai scris-o.
Doar ca nu sunt chiar micul inocent care crezi ca sunt.
Sper ca asta nu-i adevarat.
Avem nevoie de toti micii inocenti de care putem sa facem rost.
@And it 's time to go @
@ I need your love so bad@@
Ceea ce ii trebuie baiatului asta e o draguta, si inalta Coca-Cola.
- Lasa-ma sa ajut. - Nu, il avem.
- Ne intalnim la masina. - Oh, inteleg.
In regula. Ei bine, dati-mi cheile la camion.
Trebuie sa-mi scot proprietatea de aici.
Portbagajul e un pic lipicios, Crabs. Trebuie sa o fac.
Indiferent.
Profesore... Tripp.
Hannah, cand il duci pe James inapoi in apartmentul lui...
fii sigura ca e bine inainte sa pleci, ok?
Da, daca as sti unde sa-l duc.
Vrei sa-mi zici ca nu stii unde sta James?
Un apartment undeva. Nu l-am vazut niciodata.
- Mi se pare foarte ciudat. -James e ciudat.
Stiu ca matusa lui sta in Sewickley Heights. L-am lasat acolo odata.
Daca ma gandesc mai bine, nu era casa matusii lui.
A zis ca a lucrat acolo sau cam asa.
- Nu-mi amintesc. - Am nevoie de straita mea.
Ce zice?
Traista lui. Stii tu, chestia aia urata si verde pe care o cara peste tot?
Cred ca a lasat-o inauntru.
Au, cacat. A lasat-o la Thaw. In auditoriu.
- Straita! - In regula.
- Lasa-l sa ramana in casa mea. - Unde sa-l pun?
In starea in care e, poti sa-l rezemi...
in garaj langa lopetile de zapada, si o sa fie in regula.
Grady, daca vrei sa vorbim mai tarziu...
O sa fiu treaz.
Hei, tipule! Tripp, portbagajul. Ma omori.
- O sa o iau! - Omori!
- Tu conduci masina asta? - Poftim?
Acest Ford Galaxy 500 maro din 1966.
- Tu conduci masina asta? - Asta-i masina mea.
-Rahat! E a mea, nenorocitule! -Cred ca te inseli.
- Rahat! - Cine e?
Oh, Vernon, du-te acasa la maica-ta.
- La ce te uiti? - Ma uit la tine, baiete.
Dai drumul, vrei? Haide, killjoy, dai drumul!
- Putem pleca acum, la mica-ta? - Ce-i cu tine?
Ma intreb.
Haide, Crabs. Pustiul era in coma.
- Cine a inceput asta? - Incercam sa-l calmez.
Oh, da, l-ai calmat, Dr. Feelgood.
Grady!
- Apasa frana! - Opreste masina!
- Stop! Hei! - Care-i problema lui?
- Inapoi! - Iesi din masina! Hei!
Ocoleste, ocoleste-l.
- Te opresc! - Nu cred!]
Intoarce-te aici!
- Ce-i asta? - E un- tip.
- Du-te, du-te, du-te!
Atentie! S-a intors!
-Si acum? - Si lui ii datorezi o carte?
Ai putea oricum sa treci peste el.
Ce naiba a fost asta?
Tocmai mi-a sarit capota.
- Asteapta aici. Ma intorc imediat. - Unde sa mergem?
Asteapta o secunda.
Prof. Tripp.
Cred ca sunteti aici pentru rucsac.
E Traxler. Sam.
Am vazut manuscrisul inauntru, asa ca atunci cand ai aparut m-am gandit--
Parada Iubirii. Deci, era adevarat.
Micul nenorocit a terminat cartea.
- E buna? - Nu stiu. S-ar putea.
Si asa a fost.
Undeva in noapte un editor de carti din Manhattan...
strabatea strazile din Pittsburgh...
cu autori de best-seller de partea sa...
caini morti in portbagaj.
Spune, Prof. Tripp.
Toate chestiile care se spun despre Errol Flynn sunt adevarate?
Cum si-a pus ardei iute pe puta...
s-o faca, stii tu,...
mai stimulanta pentru gagica?
Isuse, Traxler, de unde naiba sa stiu?
Tu-i citesti biografia, nu-i asa?
Oh.
Nu, e adevarat. Obisnuia sa frece tot soiul de lucruri de ea.
Salata, friptura de miel.
Bolnav.
De cate ori m-am intrebat ce-a vazut Sara in mine...
si m-am intrebat de multe ori...
De fiecare data am ajuns la concluzia ca ii place sa citeasca.
Citea orice, in fiecare moment liber.
Era o dependenta de litere tiparite.
Si spre norocul meu...
Eu ii faceam dogul.
E nevasta ta?
Nu, nevasta-mea e plecata din oras.
Ce naiba facem aici?...
Prof. Tripp?
Mergem pe drumul lung catre casa.
- Ia-o usor, Prof. Tripp. - Multumesc pentru drum.
Mi-am zis...
ca trebuie sapun totul deoparte pentru moment.
Emily, Sara, jacketa...
si cainele mort, si sa muncesc la cartea mea.
A inceput ca o carte mica.
Probabil vreo, oh, 250, 300 de pagini.
Insa a crescut ceva mai mare.
Si finalul, continua sa se indeparteze.
Dar sfarsitul era aproape. Stiam asta.
Aproape ca puteam sa-l vad.
James? Sunt in regula.
Tocmai mi-am pierdut echilibrul.
Te asez pe podea.
Oh. Multumesc.
Credeam ca o sa-ti inghiti limba sa ceva.
Cred ca chiar ii duci dorul, nu?
Hmm? Oh, asta. Nu.
Nu, doar scriu aici. Nu a fost a lu' Emily.
Cred ca este probabil o istorie in spatele asteia.
Este, dar nu foarte interesanta.
Este... scris la un singur rand?
Mi-e teama ca da.
Asta-i chiar o carte mare ce scrii acum.
Uau. Hannah intotdeauna jura ca lucrezi, dar--
- Dar? - Nimic.
Doar ca-- a trecut o vreme de la "Arsonist 's Daughter"...
si oamenii, si cativa din tipii de la curs se gandeau...
- ca poate esti-- - Terminat?
Blocat.
Ei bine, nu cred in blocajul scriitorilor.
- Fara gluma
- Vrei sa raspund la asta? - Te rog. Vrei?
- Geamuri. - Multumesc.
Alo?
- Nu si-a dat numele. - Cine?
- Tipul de la telefon. - Si, ce vroia?
Vroia sa stie daca un anume Grady Tripp locuieste aici...
si care conduce un Ford Galaxy 500 maro inchis din 1966 cu interior negru.
- Si, ce i-ai zis? - Da.
- Oh, bine, James. - Ei bine, ma gandeam ca poate--
'Neata, baieti.
- buna dimineata, James. - Buna dimineata.
Jimmy, Jimmy, Jimmy.
O sa fac un dus.
- Prof. Tripp? - Mda?
Cum am ajuns aici aseara?
Nimeni nu stie unde stai, James.
Hannah se gandea c-o sa-ti placa canapeaua mea.
Si, inainte de asta, am facut ceva?
Vreau sa zic, am facut ceva rau?
Ei bine, James, Ai tras in cainele sefului Departmentului de Engleza...
si i-ai furat cea mai valoroasa piesa din colectie.
O, cacat.
Fa-ti o favoare. Ascunde-te.
- Buna dimineata. - Buna dimineata.
- Prof. Tripp? - Corect.
Inteleg ca a-ti fost la un eveniment...
in casa Sarei si a lui Walter Gaskell aseara.
Despre ce e vorba, oricum?
Cineva a furat din dulapul Dr. Gaskell...
si cainele lipseste.
Ma intrebam daca a-ti vazut pe cineva care vi s-a parut suspect.
Nu pot sa spun ca a fost cineva suspicios in mod particular.
Despre pustiul ala, student al dvs., Leer?
James Leer? Nu cumva stiti...
cum putem sa dam de el?
Cred ca am numarul lui in campus.
Nu-i nevoie. Il gasim noi.
- 'Neata. - Si dvs..
Aici erai. Credeam ca o sa vorbim.
- Ei-ii bbine, eram-- - Prof. Tripp?
- Am auzit ce a zis.
La ce ora e micul dejun?
- Ce facem acum? - Doar un minut. Alo?
- Grady? - Sara.
Bine ca esti aici. N-o sa crezi ce s-a intamplat.
Poti sa astepti doar un minut, draga?
Pot sa te intreb ceva, Prof. Tripp?
- Sigur, James. - Unde naiba ne ducem?
Sunt cateva lucruri pe care trebuie sa le fac astazi.
- Vezi nevasta-mea -- - Cea care te-a lasat?
Da, aia--
Au! Oh, cacat! Fiu de catea!
Ooh, sangerezi, Prof. Tripp.
Nu glumesti, James?
Si unde naiba locuiesti, James?
Se pare, nici macar Hannah Green nu are idee...
de locatia apartamentului tau.
Am fost dat afara.
Adica, nu chiar dat afara. Am fost rugat sa plec.
Cred ca este probabil o poveste aici.
Este, dar nu e foarte interesant.
Si, unde stai?
In--
In, uh, statia de autobuz.
Nu e asa rau. Il cunosc pe omul de servici de noapte...
si e un dulap stricat unde imi pot pune lucrurile.
Isuse, James. Vreau sa zic, uh, cat timp?
De doua saptamani. De aia--
De aia am arma. Pentru protectie.
- Ar fi trebuit sa zici cuiva. - Cui?
Nu stiu. Mie?
Povestea lu' James era treaba de fictiune...
si in alte circumstante, m-as fi minunat...
unde pagina se termina cu el si viata reala incepe.
Dar aveam alte lucruri pe cap.
Casa Gaskellilor parea parasita...
ceea ce era normal avand in vedere ca festivalul era in plina desfasurare in campus.
Ce o sa--
Trebuie sa te mai abtii de la aia, James. E cam acida.
Nu ma pot opri. Nu stiu ce s-a intamplat cu mine.
James, esti mahmur. Ce crezi ca s-a intamplat cu tine?
Ma intorc imediat.
Stiam ca trebuia sa am...
o fata-in-fata cu Sara.
dar pana atunci, o sa fac un mic gest.
- Te simti vinovat?
Nu-mi vine sa cred ca mi-ai inchis in nas, nenorocitule.
Sara, imi pare atat de rau de ceea ce s-a intamplat dimineata.
S-au intamplat multe.
Walter e oale si surcele. Cineva a furat jaketa lu' Marilyn azi noapte.
Si Poe a disparut.
- Oh, am auzit . - Ai auzit? Cum?
Eu, uh-- un politist de 12 ani a trecut pe la mine dimineata.
Ai marturisit? Amprentele tale erau prin tot dormitorul.
Chiar? Asta a fost rapida.
Glumes. Alo!
Oh, da, da, da.
Uite ce e, in legatura cu aseara...
e ceva ce trebuie sa vorbesc cu tine.
Ok.
Uh-- Eu--
Ei bine, eu, um--
Vreau sa fiu cu tine.
Gee, Grady, a parut asa credibil.
Nu, serios, Sara, vreau.
Nu, cred ca vrei sa fii cu mine...
- dar nu e suficient. - Stiu asta.
- Stii ce e in joc aici. - Nu, nu cred ca stii.
De altfel, nici nu conteaza. Nu m-am decis inca.
- Despre copil? - Asta... si despre tine.
N-o sa-ti desenez o harta, Grady.
In imprejurari ca asta, trabuie sa navighezi singur.
De ce e masina ta acolo? Si cine sta in ea?
-James Leer. - Ce face acolo?
Il ajut in niste probleme.
Nu e norocos?
-Pare sa o fi primit destul de bine.
Da, da, ei bine, momentul nu s-a ivit chiar singur.
Ti-ar place sa faci un drum, James?
Da.
Humboldt County?
Poate.
Taica-miu, a luat-o de la doctorul lui.
- Glaucom? - Cancer de colon.
Isuse, James. Uau.
E un pic de scandal. Parintii mei locuiesc intr-un oras mic.
- Unde-i asta? - Carvel.
- Carvel? Unde-i Carvel? - Langa Scranton.
N-am auzit niciodata de el.
E un iad. Trei moteluri si o fabrica de manechine.
Taica-miu a lucrat acolo pentru 35 de ani.
Tactu' a lucrat intr-o fabrica de manechine?
Seitz Plastics. Acolo a intalnit-o pe mama.
Era bucatareasa in cantina.
Inainte de asta, a fost dansatoare.
Ce fel de dansatoare?
Orice vroiau ei sa fie.
Ziceai ca maicata a fost la scoala catolica?
Cand cadem, cadem tare .
@ I really love to watch them roll@
@ No longer riding on the merry-go-round@
Credeam ca tu esti tipul...
caruia nu-i place sa pierda controlul emotiilor sale.
Poate ca aveam nevoie de moment sa se arate singur.
Trebuia s-o las sa plece
- Mmm. Mmm!
Trebuia sa vin la casa de origine...
a viitoarei foste-sotii ca sa lamuresc lucrurile...
sa spun ceva ce ar termina lucrurile cum trebuie...
s-o fac pe Emily sa se simta mai bine...
sau poate sa ma fac pe mine sa ma simt mai bine.
Sa spun drept, nu eram sigur de ce sunt aici.
Cineva a sarit pe masina ta cu fundul.
De unde stii?
Pai, poti sa vezi forma unui fund.
Vrei unu'? Sunt incredibili. Incredibili.
Fumeaza restul, James, poti sa incepi sa rontai cutia.
- Hei, poate nu a venit aici. - A venit aici.
O sa asteptam.
Intre timp, o sa am nevoie sa te strecori pe aici.
Relaxeaza-te, James. Emily n-a folosit cheile de la 15 ani.
In plus nu esti mai gras decat ea.
Nu e asta.
Tocmai mi-am amintit ce e in masina.
In porbagaj?
Oh, corect, corect.
Sa incercam sa nu ne gandim la asta, ok?
- Multumesc. - Mm-hmm.
E chiar bine aici.
Da, stiu.
E tipul de casa...
in care vrei sa te trezesti in dimineata de Craciun.
Ma intorc imediat. Simte-te ca acasa.
O sa dau un telefon.
Nu exista influente bune, D-le. Gray.
- Toate influentele sunt imorale. - De ce?
Pentru ca scopul vietii este dezvoltarea sinelui...
pentru a-ti realiza perfectiunea.
De aceea existam.
Un om ar trebui sa-si traisca viata complet si din plin...
sa dea viata fiecarui simtamant, sa realizeze orice vis.
Stand acolo intre lucrurile ei...
Mi-am amintit ca nu o cunosteam pe Emily mai deloc.
Desi am trait impreuna ca sot si sotie...
a fost cand am iesit din casa, cand am fost cu Sara...
- cand m-am simtit ca acasa.
- Universitatea. - Rectorul, va rog.
Exista o singura cale de a scapa de tentatii...
sa tipi la ele.
Resista-le, si sufletul se imbolnaveste de dorinta...
pentru lucrurile pe care si le-a interzis.
- Multumesc!
- Alo? - Sara? Buna, Grady la telefon.
- Unde esti? - La Kinship.
Asculta, Sara, e ceva ce trebuie sa vorbesc cu tine.
Esti in Kinship.
Da, dar nu asta e motivul pentru care te sun.
- Esti cu Emily. - Ce?
Nu, nu, nu. Nu-i nimeni aici. Eu doar--
Stergea-i praful?
Sara, nu sunt aici-- nu sunt aici ca sa ma impac cu Emily.
Nu conteaza.
Cum alegi sa-ti traiesti viata e treaba ta.
Sara, nu intelegi.
Probabil ca nu, dar am ceva de zis.
SI vreau sa asculti bine, Grady.
Da.
Nu te mai pot astepta pentru ca daca o fac...
As putea ajunge sa astept pentru totdeauna, asa ca...
O sa iau aceasta decizie singura.
- La revedere, Grady.
Facand o revenire.
Trebuie sa fie teribil sa fii un fost.
Nu vorbi asa Ma sperii.
Trebuie sa muncim mai mult. Sa facem mai multi bani.
Salut.
-Ow. -E infectat. Nu-l pot curata.
Dar trebuie sa te vezi cu cineva care stie ce face.
Ce-ai zice de niste ciocolata calda...
si prajiturele cu ea?
- Suna in regula. Multumesc. - N-ai pentru ce.
-E o ciocolata foarte buna.
E unul din studentii tai, baiatul asta?
- Da, e un copil bun.
E doar pitin aiurit.
Oh, atunci cred ca o sa fie bine... cu indrumarea cea buna.
Deci, esti la universitate in Pittsburgh?
Lucrez la o otelarie in timp ce imi scriu primul roman.
Si, unde-i Emily, Hank?
Nu stiu daca pot sa-ti spun asta, Grady.
Nu vreau sa ma cert cu ea. Doar vreau--
Vreau sa-i spun ca-mi pare rau.
Nu incerc sa o aduc inapoi.
Locrurile n-au fost corecte intre noi pentru o vreme.
Tot ce stiu e ca Emily a simtit ca nu esti acolo pentu ea...
si a simtit asta multa vreme, Grady.
Acum ea e, uh--
E in Philadelphia in vizita la Linda Ashby.
Pentru numele lu' Dumnezeu, au fost la Wellesley impreuna.
Linda a petrecut o saptamana in casa voastra--
- Oh, Linda! Oh, oh. - Da.
N-am mai dormit suficient in ultimul timp...
si editorul meu e in oras.
- Incerc sa-mi termin cartea. - Ah, corect.
Cartea.
Sper ca-i foarte buna, Grady.
Imi place foarte mult, Prof. Tripp.
Sunt fericit pentru tine, James.
Fa-mi o favoare. Lasa-mi drogurile in pace.
Chestia aia nu-i pentru amateurs.
Esti suparat pe mine?
Esti suparat pentru ca am impuscat cainele prietenei tale.
Nu era cainele ei. Era al sotului ei.
Cine a zis ceva despre prietena?
Ok, James, as fi preferat sa nu fi impuscat cainele prietenei mele...
Chiar daca Poe si eu nu eram chiar amici...
asta nu-i un motiv sa primesca doua in piept.
Nu stiu.
Continui sa te porti ca o nenorocita de speriatoare tot timpul, James.
Cred ca asa se explica de ce toti copii de la curs ma urasc.
Toti copii de la curs te urasc pentru ca acum...
esti un scriitor de 10 ori mai bun decat oricare din ei or sa fie.
Ce-am scris eu e naspa.
Chiar tu i-ai zis aseara prietenului tau Crabtree.
N-am vrut sa iasa asa.
Si ce conteaza ce gandesc eu?
Vreau sa zic, ce conteaza ce gadesc ceilalti?
Majoritatea oamenilor nu gandesc, James.
Sau daca gandesc, nu se gandesc la scris.
Cartile. Nu inseamna nimic.
Pentru nimeni.
Nu mai inseamna.
"Arsonist's Daughter" a insemnat ceva.
A insemnat ceva pentru mine.
E motivul pentru care am venit la scoala aici.
Sa fiu invatat de tine.
E unul din motivele pentru care am vrut sa devin scriitor.
Ei bine, pentru asta, James, daca pentru altele nu...
Imi pare rau.
- Ce facem? - O sa-ti dau o masa...
cateva cafele, si apoi o sa te duc acasa.
- Du-ma acum. - Ce?
- Nu mi-e foame. -James, trebuie sa mananci.
O sa iau ceva de la automatul acela.
Automat? Despre ce vorbesti?
La statia de autobuz, au niste sandvisuri cu branza.
Sunt destul de bune. E mai bun daca ma duci acum.
In felul asta, Carl n-o sa-mi ia locul.
Carl?
-Nu conteaza. -James, du-te si adu o masa?
Nu-mi las cel mai talentat scriitor din clasa...
sa manance un sandvis cu branza vechi de o saptamana, ok?
N-o sa-l las sa doarma pe o banca in statia de autobuz.
Asa ca du-te inauntru. Eui-- Eu o as fiu acolo intr-un minut.
C-A -R- V-E-L.
Da, sunt sigur doamna. E langa Scranton.
Nu exista.
Ok--
Tanti, in timp ce vorbim, ma uit la un locuitor din Carvel, Pennsylvania.
Sunt sigur ca ar fi interesant sa afle...
ca oamenii de la Bell Atlantic...
i-au sters intregul oras.
Sa nu crezi ca inventez asta--
Nu conteaza. E o gresala.
- Vrei o inghititura? - Nu, mersi.
De aia le ai, vrajile tale.
Vraji? Isuse, James...
parca am fi intr-o piesa a lui Tennessee Williams.
Eu n-am vraji.
Cum le-ai zicetu atunci?
Nu stiu. Um-- Episoade.
Uh-huh. Sunt doar ingrijorat pentru tine, asta-i tot.
Fa-ti griji pentru tine, ok?
- Unde te duci? - Nicaieri.
Stai aici si mananca. Ma intorc imediat.
Buna seara.
- Prof. Tripp. - Grady.
Fred Leer. Aceasta este nevasta mea Amanda.
Se pare ca am strica o seara perfecta aici.
Eram in drum catre o actiune de caritate, dar noroc ca...
clubul era in drum, asa ca a fost cu putinta sa aparem.
M-am gandit ca ar fi bine pentru James...
sa fie cu familia sa in acest weekend.
Oh,-- Bineinteles ca intelegem asta.
Corect. Ok. Ma duc sa-l aduc pe James.
Um--
Sper sa nu gasesti asta prea indrazneata, Amanda, dar trebuie sa te intreb.
Ai fost vreodata la scoala catolica?
Pardon?
Nu ma duc cu ei.
Lucrurile sunt un pic ciudat pentru mine acum, James.
Lucrurile sunt un pic ciudate si pentru mine.
Stiu, dar editorul meu e in oras, trebuie sa termin cartea...
si sunt niste circumstante extenuante--
Nu te deranjez. Nici macar nu vorbesc cu tine.
Iti place sau nu, oamenii aia de acolo sunt parintii tai.
- Nu sunt parintii mei. - Ce?
Sunt bunicii mei. Parintii mei suint morti.
James, omul ala e evident tatal tau. Arati exact ca el.
E un motiv pentru asta.
- Oh, pleaca de aici. - Nu. De aia ma uraste.
De aia ma face sa dorm in pivnita.
Intr-un spatiu stramt. Cu sobolani si miros ranced, corect?
E adevarat! Ma trateaza ca o ciudatenie!
Pai, tu esti o ciudatenie, James. In regula? Bine ai venit in club.
Nu intelegi. Nu stii cu e.
Ai dreptate, nu stiu.
Sa nu te astepti sa-mi para rau pentru tine, in regula?
Pentru ca nu stiu cine esti.
Lasa-ma sa te intreb ceva, James.
In ultimele 36 de ore, mi-ai zis ceva adevarat?
Un lucru care vine de la tine?
Vroiam sa stau cu dvs pentru un timp, asta-i tot.
Sunt un profesor, James. Nu sunt Holiday lnn.
Multumesc, Prof. Tripp.
@ Old man look at my life@
@ I'm a lot like you were@
@ Old man look at my life@
@ I'm a lot like you were@
Hei!
Hei.
@ Old man look at my life@
@ Twenty-four and there 's so much more@
@ Live alone in a paradise@
@ That makes me think of two @
@ Love lost Such a cost@
@ Give me things that don 't get lost@
@ Like a coin that won 't get tossed@
@ Rolling home to you@@
Crabtree. Isuse.
Te superi?
- Grady!
- Hei. - Uh, stiu ca n-ar fi trebuit...
but there it was just in the open, and I couldn't resist.
Nu, nu. I just can 't believe that I left it out like this.
[ Terry] Tripp, unde esti?
Has Crabtree been in here? Has he been snooping around?
Nu stiu. Poate. Nu cred.
Let's put this away.
[ Terry] Tripp!
- Oh, cacat. - Nu. Um--
Nu pleca. Te-am asteptat toata noaptea.
Sunt flatat, draga, dar asta nu e--
Imi pare rau. intrerup o discutie profesor-student?
Nu te supara, Tripp. Nu esti chiar gazda cea mai atenta.
Da, te-ai preocupat tu de asta, nu, Crabs?
Cateodata trebuie sa improvizam.
Unde naiba ai fost oricum?
M-am plimbat cu James Leer.
El a gaurit cainele rectorului, nu-i asa?
- Ce? - Da.
Mai intai politia a crezut ca a fugit...
dar in dupa-amiaza asta, Dr. Gaskell a gasit sange pe covor.
Oh, Isuse.
Toata lumea s-a gandit ca a fost un intrus, dar chiar...
Terry a spus ca parea ca ceva in care James ar fi fost implicat.
A mai venit cineva cu aceasta deductie geniala?
Nu inca, dar vei veni. E doar o chestiune de timp.
Haide. Nici macar nu-l stii James.
Cine-l stie?
Eu. Eu stiu.
Am petrecut ceva timp cu el...
si am citit ceva ce a scris.
- Cartea lui? Ai citit cartea lui? - Da.
- E buna? - E buna. E foarte, foarte buna.
E-- E adevarat.
Stiam eu. Si unde e acum?
l-am trimis acasa cu parintii lui.
Ce? Ce? Parintii sai?
- Mm-hmm. - De ce? De ce ai facut asta?
Pentru ca, date fiind circumstantele...
Credeam ca e cel mai bun lucru pentru el, dar...
Incep sa cred ca poate era cel mai bun lucru pentru mine.
Eu doar, uh-- Eu n-am fost acolo pentru el.
Imaginati-va asta.
Hannah, nu-ti amintesti unde l-ai dus pe James in ziua aia?
La matusa lui?
- Da. - Ti-am zis eu. Sewickley Heights.
- Care-i adresa? - Mm-hmm.
Nu stiu. M-a pus sa-l las intr-un colt.
Suna la universitate. Sunt sigur ca-i stiu adresa.
Cam tarziu ca sa sunam la admiteri.
E cam tarziu ca s-o sunam pe rector, hmm?
- Nu stiu. Poate. - Hmm?
Doamne, tocmai ai facut o foarte nasoala...
amentecatura puturoasa din toate, nu-i asa?
Ata e?
Nici nu te gandi.
- Nu te apropia. - Nu, nu, nu.
Niciodata fara permisiunea ta, dar e o groaza de carte.
262 Baxter Drive.
Sunt in cartea de telefon.
- Eu conduc. - Eu conduc.
"The Love Parade."
Am un simtamant in privinta asta. Simt pustiul asta in sira spinarii.
Doar in sira ta.
Am mai simtit asa odata.
Iti amintesti?
A trecut ceva vreme, dar--
Cat de rau e pentru tine, Crabs?
E destul de rau.
S-au saturat de mine.
S-au uitat la mine de parca nu mai lucrez acolo.
Cred ca nu ma mai incadrez in profilul nou al companiei.
- Care e?
Competenta.
- Asta e.
Nu trebuia...
sa ma duc la casa parintilor lui James Leer...
in mijlocul noptii, nu cand tot ce conta...
era sa refac relatia cu Sara.
Dar am decis sa-l salvam pe James Leer.
Nu eram sigur de la ce...
pentru ca eram destul de convins ca tot...
ce a iesit din gura lui James este in principiu apa de ploaie.
- Yikes. - Trebuie ca sunt doua duzini de geamuri.
Cum o sa il gasim pe al lui?
Ti-am zis. Il tin in lanturi in subsol.
Dar poate asta nu conta.
Cateodata oamenii doar trebuie salvati.
- Rodgers si Hart? - Da.
-James Leer. -James Leer.
Hei. Ce cautati aici?
Shh. Te salvam, Jimmy. Pune niste haine pe tine.
Ei bine, eu, uh-- imi place ce-ai facut aici.
Cand se muta Capitanul Nemo?
Nu pot sa cred ca faci misto de halatul meu.
Candelabrele sunt ale strabunicii mele.
Te rog. Nu incepe cu istoria familiei, ok?
- Te las chiar aici. - Vreau doar sa stii...
Am auzit totul-- parinti si bunici...
si toata chestia cu Chinatown.
Te cred.De asta suntem aici. Acum du-te sa te imbraci.
Va deranjaza daca imi put tot asta,profesore Tripp?
Pune-ti ce vrei tu.
-E asa de modest. -E atat de sensibil.
Tripp,de ce nu il lasi pe pusti in pace?
Astea sunt carti de la biblioteca intarziate,toate.
Se pare ca dl Leer are niste probleme serioase.
Tot nu pot sa cred toate minciunile pe care le spune.
As vrea sa stiu daca macar o data a spus adevarul.
Hei.
Ia asculta.
"In sfarsit,usa s-a deschis. A fost un soc sa il vada...
tarandu-si picioarele prin camera, ca un vanator de recompense imbatranit...
schiopatand,batut."
Pare cineva cunoscut?
"Dar de-abia mai tarziu,marele om...
a privit prin stralucirea palida a amurgului.."
"Amurg."Pustiul asta are nevoie de un editor.
"Si a mormait simplu, 'Nu inseamna nimic.
Totul.NImic.' ca avu adevaratul soc.
Atunci baiatul a inteles...
ca baza ranilor eroului sau e un loc mai intunecos.
Inima sa..."
Inima sa...ce?
"Inima sa,odata capabila sa ii inspire pe altii atat de mult...
nu il mai putea inspira nici pe el.
Acum batea doar din obicei.
Acum batea doar...
pentru ca putea."
Sunt gata.
-Te simti bine profesore Tripp? -E bine.
Putem sa plecam inainte ca bunicuta sa coboare si sa iti fiarba oasele pentru micul dejun?
Asta ar putea sa fie o problema. Vine aici jos...
la fiecare jumatate de ora sa ma verifice...
si daca nu sunt aici,poate sa sune la politie, sau ceva de genul asta.
Ok.O sa punem pernele si ursuletul sub cearceaf.
-Nu isi va da seama. -Ca in filmul "Impotriva tuturor steagurilor"...
doar ca acolo foloseau 2 bucati mari de sunca.
Nu,nu,nu,nu. Am o idee mai buna.
Noapte buna,dulce print.
-Sa mergem sus.
-Vibratii negative aici.
Cred ca lucrurile s-au rezolvat dupa ce am plecat,nu,Grady?
Aici casa Sarei si a lui Walter Gaskell.
Nici Walter,nici eu nu putem...
-Alo? -Walter?
Grady?Iisuse,Grady, stii cat e ceasul?
Da,al meu e 8:15.
Dar nu cred ca merge bine.
E 3:30 Grady.
Ei bine,e ceva important Walter.
Eu....eu...
Ce e Grady?
O iubesc pe sotia ta.
Poftim?
Sara...o iubesc.
Bei cumva,profesore Tripp?
Nu.
Totusi as vrea sa te vad la mine in birou luni dimineata.
O,doamne.
-Sara,ce... -Am incercat sa sun,dar...
se pare ca ceva e in neregula...
cu telefonul tau.
Se pare ca unu dintre studentii tai lipseste...
si ca parintii lui au gasit un caine mort la el in pat.
E vina mea.Imi pare rau. Am tot incercat sa iti spun...
Nu ma simt prea bine acum.
Si mai important... Walter nu se simte prea bine.
A implicat politia in toata treaba asta.
Se pare ca ei cred ca James Leer, e cumva responsabil de toate astea.
Nu stii unde e James Leer,nu?
E inauntru.
Si jacheta lui Marilyn?
E in masina mea.
-Cineva mi-a furat masina. -O,doamne!
Pe bune! Cineva mi-a furat masina!
Am parcat-o chiar aici seara trecuta!
-Esti sigur ca aici ai parcat-o? -Bineinteles ca sunt sigur!Era...
O,Doamne.Iata ca vine politia.
Ok,ok.Ma ocup eu de asta. Tu ascunde-l pe James.
E treaz?
E un politist la usa, si nu are de gand sa plece.
-Acelasi tip? -Acelasi.
Fara suparare profesore Tripp, dar aratati cam rau.
Are dreptate.Vreau sa spun ca arati groaznic.
E doamna decan.
-Suntem bine.Suntem foarte bine. -Bine,exact.
-Al dracu de bine. -James...
haide.
James,in legatura cu cartea ta...
Nu e....rea. Nu e rea deloc.
-Multumesc. -Cu placere.
Vreau s ao public...
Cred ca daca este bine indrumat de un editor...
ar putea fi grozava.
Grozav!Grozav!
Intre tine si ofiterul Pupcik, ar putea sa devina noul Jean Genet.
De mult nu a mai scris cineva o carte buna in inchisoare.
Nu te speria James. Ne gandim noi la ceva.
Nu sunt speriat. Nici d-voastra nu sunteti,nu,profesore Tripp?
Eu sunt un pic speriat,James.
Sa nu fiti. nu imi pasa daca ma exmatriculeaza.
Probabil ca asta merit.
Sa speram ca nu o sa se ajunga la asta.
Profesore Tripp.
-Da,James? -Chiar daca ajung la inchisoare...
veti ramaneti cel mai bun profesor pe care l-am avut.
Ma intreb daca asta se intelege...
cand se promite o educatie liberala.
Walter nu o sa depuna plangere,nu?
O sa aflam curand.
In cateva ore...
o sa discute cu politia si cu parintii lui James...
si de dimineata nu era prea bine dispus.
Nu cumva ai sunat la noi aseara,nu?
S-ar putea sa fi sunat,da.
Si ce s-ar putea sa fi spus?
Cred ca s-ar putea sa fi spus ca te iubesc.
Ti-a spus.
-Mi-a spus. -Si tu ce ai spus?
Am spus ca nu suna ca ceva spus de tine.
Hei,Tripp.
Deci,ce facem acum?
Gaseste jacheta!
Si mai exact,cum facem asta?
Am o idee unde ar putea fi.
Am putea sa o intrebam pe Hannah, daca putem sa ii imprumutam masina.
Bineinteles. Cheile sunt pe birou,langa cartea ta.
Nu am terminat-o. Am adormit..
Asa de buna e,nu?
Nu,d-aia.Doar ca...
Doar ca...ce?
Grady,stii ca la ore...
ne spui ca scriitorii fac alegeri?
Da.
Si desi cartea ta e cu adevarat superba...
adica impresionant de frumoasa,e...
are momente cand e...
foarte detaliata.
Stii,cu genealogiile cailor fiecaruia...
si cu fisele dentare si asa mai departe...
Si,ma pot insela,dar se pare ca in unele locuri...
nu ai facut nici o alegere.
Deloc.
Si ma intrebam,daca nu ar fi fost diferita daca...
daca atunci cand ai scris-o, nu ai fi fost tot timpul...
sub influenta...
ei bine...
Ei bine,multumesc pentru idei.
Dar pe cat de socant ti s-ar parea...
nu sunt primul scriitor care se drogheaza.
Mai departe,te-ar putea surprinde sa stii...
ca o carte pe care am scris-o cum ai zis tu,"sub influenta"...
sa castige intamplator premiul scriitorilor...
pe care,apropo,l-am primit sub influenta...
Hei,lasa-ma sa te ajut.
-Nu o atinge. -Bine,coduc eu.
sa ne intelegem. Jerry Nathan iti datoreaza niste bani...
motiv pentru care iti da masina lui.
Numai ca incep sa cred ca masina...
-nu era chiar a lui Jerry.
Asa ca,a cui era masina?
-Ce cred eu?A lui Vernon MarTare. -Ala?
A spus unele lucruri care m-au facut sa cred ca masina era a lui.
-Cum ar fi? -"Aia e masina mea,nenorocitule."
Ei bine,deci il gasim pe Vernon, si gasim si masina.
-Gasim masina... --Gasim si jacheta.
Isuse!De unde ai stiut Tripp?
Nu stiu.
-Sa ii zicem ca a fost intuitia. -Eu ii spun geniu.
E bine de stiut ca inca mai sunt bun la ceva.
Cu grija.
Lasa motorul pornit.
Te stiu.
Dickel dublu cu gheata.
Nu uit niciodata o bautura.
E nu uit niciodata o 'Oola'.
Sa ma uiti?
-Vernon? -Intra prajiturica.Are o arma.
-Cine are o arma? -Tu ai o arma!Arunc-o!
-Vernon,relaxeaza-te.
-De ce iti spune Vernon? -De ce sta in masina mea?
e nebun,d-aia! Probabil ca la toti le spune Vernon.
-Acum arunca arma! -O,doamne.
E un suvenir.Nici nu mai fac capse pentru el.
-E un suvenir. -Rahat!
Recunosc un pistol cand il vad, si ala e un pistol!
-Nu!Nu chiar...
- O Doamne!
Da-mi pistolul ala! Ai innebunit?
Nu vezi in ce stare e prietena mea?Iesi!Iesi!
-Hei!Opreste!
-Prajiturica,te simti bine?
Tripp,fugi!
Cine dracu e ala?
-Rahat! -Vernon,nu....NU!Nu trage!
-O,nu!NU! -Nu trage!
Haide Tripp! Sari inauntru!Fugi!
-E nebun!
O,Doamne!
O iau inapoi.
Impusca-l.
Normal ca ai copii.
Am o varianta alternativa pentru primul capitol.
Atunci e bine. Aminteste-ti...
Aminteste-ti deCarlyle cand si-a piedut bagajul.
-Ala era Macauley. -Oh.
Ei bine,dar cu Hemingway, cand Hadley a pierdut toate povestirile alea?
Nu a mai putut sa le reproduca.
Uite Tripp. Iau in serios pierderea asta...
dar poate ca tot raul a fost spre bine.
Adica,vrei sa spui,ca e ca un semn?
-Intr-un fel. -Dupa parerea mea...
semnele sunt un pic mai subtile.
Sa stabilim ceva. Toata hartia aia care a explodat acolo...
aia era singura copie?
Ma tem ca da.
Si tu imi spui ca e doar un fel de semn?
Omule,ce dracu se intampla cu tine?
Nu.
Spun doar ca,uneori,inconstient...
o persoana se pune in situatia...
sau poate chiar sa creeze situatia...
pentru ca sa aiba unde sa rezolve problemele ramase nerezolvate.
E o metoda ascunsa,daca vrei sa ii spui asa, de a trata o problema.
Iti spun eu care e problema.
Tu la volan,aia e problema.
L-ai amenintat sau nu cu arma?
-Uita-te la drum te rog. -Avea de gand sa imi fure masina.
L-ai amenintat sau nu cu arma?
Bine!Bine!
Ajunge!Ajunge!
Ce e facut e facut! Nu mai vreau sa discutam despre asta,bine?
Deci,despre ce era cartea ta?
Care era povestea?
Nu stiu.
Ce vrea sa zica e ca...
uneori,e dificil sa expui esenta unei carti...
pentru ca ea se afla in minte.
Dar trebuie sa stii despre ce era vorba,nu?
Daca nu stii despre ce era,de ce o scriai?
Nu ma puteam opri.
Vernon,pot sa te intreb ceva?
Baiat sau fata?
Atata timp cat seamana cu ea...
-Nu imi pasa. Tu...
intelegi ce vreau sa spun?
Da.
-Vernon, multumesc pentru ca m/ai condus. - Oricānd.
-Si īnca un lucru. - Care?
- Nu-mi mai spune Vernon. - Bine.
-Jacheta Tripp. -Ce?
Ne trebuie jacheta.
A,da.
Oola,in legatura cu jacheta...
Da.
A fost a lui Marilyn Monroe.
-Da? -Da.
Avea umerii mici...
ca si tine.
Multi nu stiu asta.
Multumesc.
Omule,cred ca romanul tau era o adevarata nebunie.
Haide draga.Sa mergem.
Imi poti explica ce ai facut acum?
Mi-am revenit.
Felicitari.Intre timp,ce ar trebui sa faca James?
Sa se roage ca acelasi lucru sa faca si Gaskell?
Walter gaskell nu vrea sa il trimita pe James Leer la inchisoare.
Acum e in biroul lui.
Vorbeste cu parintii lui, cu politia locala...
incercand sa gaseasca o solutie.
Tripp,cel putin o sa il exmatriculeze.
Nu conteaza.
Asta e foarte interesant profesore.
E foarte linistitor sa stii ca studentii Americii...
te au pe tine ca profesor.
Nimeni nu il invata ceva pe un scriitor.
Spune-le ce stii.
Spune-le sa isi gaseasca vocea interioara, si sa o asculte.
Spune-le celor care o au, sa o pastreze.
Spune-le si celor care nu o au sa o pastreze...
pentru ca doar asa vor ajunge acolo unde se duc.
Normal,ca e bine sa stii unde vrei sa ajungi.
Sa ii ajut pe studenti sa descopere asta..
asta si Sara...
asta a facut ca ultimii ani sa merite.
In ceea ce il priveste pe James, el nu mai are nevoie de mine.
Te are pe tine.
Pe mine? Ce pot eu sa fac?
Nu stiu,Crabs.
Improvizeaza.
Te pricepi la asta.
Tripp.
Imi pare rau.
Improvizeaza.
In ceea ce ma priveste... eu am fost invatat sa improvizez.
Stiam ce trebuisa fac. Trebuia sa o gasesc pe Sara.
Trebuia sa o conving ca ea e alegerea mea...
ca asta a fost de la inceput.
Si acum,dupa cum cei care au mai fost in ceilalti ani cu noi stiu...
avem o traditie aici la Festivalul Cuvintelor.
Vorbesc desigur despre...
acei norocosi scriitori locali...
care si-au plasat plini de succes manuscrisele...
reprezentantilor publicistilor veniti in vizita.
In acest weekend,Susan Lowery din North Braddock...
a gasit un publicist pentru cartea copiilor sai...
The Loneliest Prawn.
-Ridica-te Susan.
Urmatoarea,e foarte incitant de anuntat...
pentru ca are legatura cu un student al universitatii de aici.
James Leer...
student in anul doi la Literatura engleza...
a gasit un publicist pentru primul sau roman...
care se numeste... "The Lovely Parade".
- Love Parade. - Love Parade.
-James? -Ridica-te.Haide.
E o adevarata ciudatenie, daca intelegeti ce vreau sa spun.
Baiatul minune.
Si ultimul,dar nu si cel mai lipsit de importanta...
Terry Crabtree din Bartizan s-a decis sa publice propria sa carte...
o explorare critita a uniunii lui Joe DiMaggio...
si Marilyn Monroe...
si functiile sale...
pe care,am numit-o intr-o doara...
Ultimul mariaj american.
Deci,pana anul viitor,multumesc tuturor.
Grady,m-am mai uitat o data...
pe "Fata incendiatorului" noaptea trecuta.
Descrierea chiparosului plesuv m-a lasat fara cuvinte.
Multumesc,Q. Apreciez.
Sara !
Traxler.
Profesore Tripp.
-Te droghezi Sam? -Doar cand scriu.
Rahat.
Vorbesti serios?
Ai grija, Prof. Tripp.
Nu am cazut.
Nu acum, not, niciodata.
In momentul in care Monongahela River imi inghitise lucrarea...
nu mai existau caderi.
Lames Leer nu a fost exmatriculat, nici nu a mers la inchisoare...
multumita implicarii lui Crabtree.
Dar a renuntat simgur,a plecat la New York...
sa isi rescrie lucrarea,pentru a fi publicata.
Hannah Green s-a decis sa se faca auzita ca editor incepator...
cand va termina facultatea
Si Crabtree,ei bine, Crabtree a continuat sa fie crabtree.
Eu,eu am pierdut totul:
nevasta,cartea,slujba...
tot ce considerasem important.
Dar in sfarsit stiam ce vreau sa fac.
Si acum aveam pe cineva care sa ma ajute sa ajung acolo.